Kroppen har sin egen vishet. Den fungerar logiskt.
Du måste förstå att du inte har gjort nåt.
25 % av alla graviditeter slutar med missfall i ett tidigt skede.
Vanligtvis beror det på kromosomfel,
fel i ägget, spermien eller vid celldelning.
Det är naturens sätt att förhindra allvarliga defekter.
Du kan blöda i tre-fyra dar.
Ta ibuprofen mot värken.
Tawney, var uppmärksam på feber, frossa och ryggont.
Det är ovanligt, men kan vara tecken på infektion. Meddela mig genast.
Den bästa nyheten är att du är ung.
Du kan försöka igen. Så snart du är redo.
- Vad sa han exakt? - Jag minns inget exakt.
Det var sent. Daniel kom till butiken.
- Drack de? - Jag vet inte.
Sannolikheten är nog stor. Han sa att de bråkade.
Om vad?
Om Teddys fru. Daniel gick väl över gränsen.
De bråkade och Daniel tog stryptag på honom.
- När Teddy vaknade, var byxorna... - Jag vet resten.
Det jag inte vet är varför du ville berätta det här för senatorn,
som kallade mig till butiken för att ge mig alla härliga detaljer.
Jag bad honom låta bli.
Nu vill han att min son stämmer min frus son.
Varför gjorde du det?
Jag sökte väl hjälp.
Mannen gjorde karriär från sin dödscell.
Det är sexuellt trakasseri. Det är ett allvarligt brott.
Om Janet får veta det här, repar hon sig aldrig.
Om jag inte säger nåt och hon hör det skvallervägen... Förstår du dilemmat?
Han var inte ens ute en vecka innan han gjorde det här mot Teddy.
Det är inte rätt. Du förstår säkert mitt dilemma.
Jag hade varit mer förstående om du kommit till mig först.
En karusell, Daniel?
Det är en metafor.
Du bad om en enskild plats. Som att gömma sig i det öppna.
Jag upprepar återigen. I första hand är jag din advokat.
- Vad säger min syster om det? - Bilden har nog klarnat.
Det är nog ingen vacker bild.
Hon har varit delaktig länge. Det är svårt för henne att släppa.
Som det alltid har varit.
Jag har pratat med åklagaren hela morgonen.
Vi har synat deras bluff. Hon har gått med på avkortat straff.
- Det är goda nyheter. - Hon har lagt ner våldtäkten också.
- Bra jobbat, Jon. - Egentligen inte.
Hur så?
Det var svagheten i deras framställning.
Hur de skulle bemöta att DNA: t inte var ditt.
Så nu slipper de göra det.
Precis. Sanningen är att vi gjorde dem en tjänst när vi bad om det.
Ett bra avslut är när alla känner sig nöjda, Jon.
Eller åtminstone lika besvikna.
De sa ja till allt vi bad om.
- Tills nu. - Tills nu.
Vad vill de ha istället?
Förvisning.
Det är tredje gången jag ringer.
Som jag redan har sagt, godkändes inte ert kreditkort.
Jag behöver få ett nytt kortnummer, så kontakta mig snarast.
Tack. Igen.
Där är du ju. Jag har sökt dig i en halvtimme.
- Jag var i ett möte. - Jag måste åka hem.
- Är allt som det ska? - Jag vet inte. Det är det säkert.
Jag är ledsen...
- Att jag kom för sent. - Ingen fara. Säg till nästa gång.
- Vi måste jobba som ett team. - Okej.
- Jag är strax tillbaka. - Ingen fara. Jag är här.
De stänger mig ute, mamma. Både min pojkvän och min bror.
Så är det inte. De behövde utrymme.
- Utrymme för vad? - För att prata.
Får jag folk att vilja stänga mig ute?
Ibland måste man tänka på hur eller vad man uttrycker.
Är det bättre än att tiga?
Självklart inte.
Så länge jag kan minnas, har jag fått följa efter dig.
Det kan inte ha varit så från början. Du kom väl till mig i spjälsängen?
Till och med när jag fick dig att se mig och bekräfta min existens...
...kunde jag inte avgöra vad du tänkte eller kände.
Jag fick alltid gissa, fylla i tomma rader
eller söka efter ledtrådar tills du blev arg på mig.
Jag är verkligen ledsen, raring.
Jag vet att det ligger i din natur.
Precis som Daniel är otroligt privat av sig.
Men bara för att jag inte är sån och inte alltid läser mellan raderna
eller för att jag vill tilltalas med mitt språk, så blir jag inte dålig.
Nej, det blir du inte. Tvärtom.
Jag hatar det.
- Vilket? - Tanken på en förlikning.
Men även tanken på att han åker in igen. Det kan bli så.
Jag har levt ganska länge och jag vet att världen inte är rättvis.
Världen är absurd.
Om jag kunde få honom och dig och Jared och min familj...
Finns det nåt viktigare?
Jag vet inte.
Jag älskar dig, Amantha. Väldigt mycket.
Hej. Är allt som det ska?
- Jag har bakat kakor till dig. - Tack.
Vi äter dem här borta.
- Har du haft jordnötssmör i dem? - Ja.
Du är så exotisk.
Teddy, jag är inte gravid längre.
Jag gick till läkaren i morse och det är borta.
Jag hade små blödningar och värk men jag trodde inte att det var...
Jag ville inte oroa dig för att...
Det var först i morse som det blödde ordentligt, när du hade åkt.
Så jag...
Du åkte till läkaren?
Hon gjorde ett ultraljud. Och en undersökning.
Hon sa att det är ganska vanligt så här tidigt in på.
En av fem graviditeter. Kromosomer.
Kromosomer?
Vi har inte gjort nåt, Teddy. Det är naturens gång.
Hon sa att jag bara skulle, du vet...
...ta det lugnt i några dar.
Hur kommer det sig att du inte...
Du måste vara i chock.
Jag vet inte. Så är det nog.
- Vill du att jag stannar hemma? - Nej, det är ingen fara. Tror jag.
Jag tar det lugnt i dag. Jag lägger mig och vilar.
Vill du ta med kakor till din pappa? Jag packar några.
Bara några stycken.
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag har inte sett honom.
George har inte använt bankkort eller mobil på en månad.
Vi anser er son som officiellt försvunnen.
Han var i Paulie för sex veckor sen, efter det har vi ingen ping.
- Ping? - En signal till en mobilmast.
Ja, så klart.
Det är viktigt att vi får veta vad som har hänt.
På grund av Holden?
Nånting hände, för länge sen, med den flickan.
- Hur menar du? - De grep George utan att säga nåt.
De ska höra av sig när de griper ett barn. Jag vaknade och han var borta.
När solen gick upp, började jag leta. Till slut gick jag till polisen.
Jag satt hela morgonen och väntade på George.
- Var senator Foulkes där? - Ja, självfallet.
Han gick mellan rummen. Vem vet vad som försiggick.
De ringde aldrig till Lester Holden. Daniel var 18 och klarade sig själv.
Han behövde ingen advokat heller, tydligen.
Har George sagt vad som hände?
Han blev aldrig densamme.
Nå, som han är nu.
Vad menar ni med det?
- Vi måste hitta honom, sir. - Jag har sagt mitt, sheriffen.
- God eftermiddag. - Jag måste prata med senatorn.
- Har ni bokat ett möte? - Hälsa från Ted Talbot.
Jag tyckte att jag kände igen rösten.
Dörren står alltid öppen för Ted Talbot, far eller son.
Har du vaknat på fel sida, Ted?
Jag har inte sagt nåt förr, men säger det nu.
Du är en gam som jagar folk, livnär dig på deras lidande.
Lite väl dramatiskt för en däckförsäljare.
Kontakta aldrig mig eller min familj igen.
Det här är en privat fråga som hanteras inom familjen.
Om du vill prata om rovdjur och byte så har du både och under ditt tak.
Ted, jag är politiker.
Jag har aldrig sagt annat.
Att ett uppmärksammat fall där jag har varit åklagare
blir avskrivet, som med Holden, förstör politiskt sett.
Jag varken förnekar eller ber om ursäkt för min oro.
Men bortom mina mindre ädla motiv så vilar bortom mitt ego
mitt arv och djupet av mitt hjärta tron på att Holden dödade flickan.
Jag tror så lika mycket nu som för 20 år sen.
Jag måste även tro på, Ted, att i djupet av ditt hjärta
så har samma tanke passerat nån gång.
Det går inte att bortse ifrån eller tro att det ska försvinna.
Ring mig aldrig mer.
- Jag har med mig mer musik, Daniel. - Nej... Jag sa nej.
- Jag vill inte lyssna! - Förlåt, Daniel.
Du är säkert ledsen.
- Jag har tagit med ett brev. - Ett brev, vilket som helst?
Charlie, jag förstår inte vitsen med det.
Det är från din syster.
Har min syster skrivit? Hon är ateist.
Det är inte till mig, Daniel.
De senaste tre besöken har hon suttit i det tråkiga besöksrummet.
Hon sitter och väntar på nån som aldrig kommer.
Jag är som en ande. Ju snabbare de lär sig, desto bättre.
- Bättre för dig? - Jag ångrade mig. Spela musik.
- Jag pratar hellre. Vi gör inte sånt. - Av goda skäl.
Vad är du rädd för, Daniel?
- "Käre Daniel." - Låt bli.
"Jag ville skriva om nåt annat än ditt fall.
Eller om rättssystemet och hur man överklagar i delstaten Georgia.
Du är säkert less på allt det där.
Jag funderade på att skriva ett brev... som vore du min bror.
Vilket du är. Du är inte min bror som sitter i dödscell.
Det är inte du, Daniel.
Jag hoppas att du vet och att du tror på det.
Jag älskar dig, Daniel. Även om vi aldrig pratas vid mer.
Jag älskar dig för alltid och för evigt.
Din syster. Amantha."
Jag måste vara ärlig med dig Charlie Chaplain.
Ja?
Du är inte så rolig.
Tack, miss Becky.
- Din skit. - Jag ville se din vardag.
Det är i varje fall ljust.
Jon sa att ditt skift slutar snart.
- Gjorde han? - Hinner du prata sen?
Hela delstaten Georgia?
Det är grundlagsvidrigt, så man får endast röra sig inom en kommun.
- Vilken? - Echols.
- Det är ingen bra lösning. - Självfallet inte.
Hur är det med julafton? Eller födelsedagar?
- Får du besöka oss då? - Jag vet inte.
Jo, det gör du.
Är det fortfarande en lek för dig? Tror du att du kan lura systemet?
Så här går det när du gör det. Du får aldrig komma hem igen.
Du får aldrig sova i din säng eller bygga om köket.
Jag vill veta att du förstår det. Att du inser betydelsen av det.
Det gör jag verkligen.
Vad tusan gör du så här för då?
Nämn en person vars liv blivit bättre sen jag kom ut.
Nämn en person som är lyckligare.
- Vi är lyckligare. - Skitsnack. Nämn en person.
Bara för att det är jobbigt, ger man inte upp och lämnar allt.
Jag har inte fattat nåt beslut än, jag ville bara berätta.
Har du berättat för mamma? Du måste göra det.
Du måste se henne i ögonen då, så att du ser henne bli förkrossad.
- Får jag prata med dig? - Kom in.
Jag har läst så lite på sistone. Jag tänkte läsa några kapitel.
Jag har inte läst nåt alls sen jag kom ut.
Det kommer. Det har varit skönt att ha dig hemma i några dar.
Jag sover bättre när du är här. Inte för att du måste vara här jämt.
Jag sover bättre här också.
Jag har funderat på tid.
Ja, den hänger över oss alla.
Jag tänkte på det du sa samma dag som du kom ut.
Det var en stor dag, mamma.
Det kanske var dan efter. Du pratade om tiden som koncept.
Det är ett tema jag känner igen.
Har nåt förändrats med konceptet? Eller känner du fortfarande att du...
Alltid varit där? Inte nu längre.
- Världen har en förmåga att... - Suga in en igen.
- Trots ens ansträngningar. - Alltid.
Det kommer fragment vartefter. Minnen.
Hur världen såg ut innan jag försvann.
Och minnen av dagarna sen jag kom ut.
Jag kan tänka mig det.
Mamma... Jag kan inte bo kvar här.
Jag förstår det.
Jag kanske måste flytta härifrån.
Till Atlanta?
- Du kunde komma hem på helgerna. - De kan jag göra.
Amantha hjälper dig gärna med det. Du behöver hjälp, vet du.
Ja, jag kommer att behöva hjälp.
Var det därför du kom in hit? För att berätta det här?
- Ja, det var det. - Det är väl inte hela världen?
Hur långt sträcker sig tystnadsplikten?
Så långt som jobbet kräver.
Gäller det enbart information om Daniels fall?
Eller allt som har med honom att göra? Hans liv handlar ju om fallet.
Mycket av ditt liv handlar om fallet. Det kanske är problemet.
Så blir det när man lägger 20 år på att fria sin bror från dödsstraff.
Jag är advokat, Amantha. Så har det alltid varit.
- Annat har förändrats. - Jag vet det.
- Men? - Inget. Men det är svårt.
Men jag orkar inte be om ursäkt mer. Men du satte på hans advokat.
Jag försöker bara göra mitt jobb.
- Varför nämna en förlikning? - Skojar du? Jag måste nämna det.
Han är instabil, trasig och tänker inte klart.
Ditt ansvar är att inte ge honom dumma idéer om förlikningar.
Han kommer att anta erbjudandet, sen är han borta för alltid för oss.
Jag säger åt honom att inte anta erbjudandet.
Det är redan för sent, Jon.
Domaren måste skriva på allt.
Det finns tid att få Daniel att ändra sig.
Lycka till med det.
Lämna ett meddelande.
Det här är frustrerande, mr Anderson.
Det är frustrerande att ni inte hör av er.
Att ni inte betalar för er.
Nästa steg blir att återhämta sakerna och ingen av oss vill det. Ring mig.
- Tawney? - Jag är här uppe.
- Vilar du? - Jag läser och planerar.
- För skolan? - Ja.
- Hur har dagen varit? - Märklig.
Ledsam.
Jag är ledsen, Teddy.
Har du haft ont?
Inte så farligt. Det blöder lite men inte så mycket.
Jag åt lite middag. Jag känner mig nästan som vanligt.
Som vanligt?
West Georgia, Kennesaw State, Georgia Southern.
Jag gör lite research.
De ligger inte i närheten. Tänker du flytta ifrån mig?
Vad? Nej. De har distanskurser.
Distanskurser. Säkert.
Jag ska nog gå och lägga mig.
Du ville aldrig ha det, eller hur? Innerst inne.
Säg bara sanningen.
Varför säger du så?
Det är en sak som har stört mig.
"Varför är hon inte lyckligare? Hon borde vara lyckligare."
Jag vet att det har varit... svårt.
Har det, Tawney? Har det varit en jobbig dag?
Du har bakat kakor och planerat ditt liv.
Nu finns det inget barn som hindrar dig.
Jag tror att vi båda måste sova.
Med vem?
- Sova med vem? - Otroligt.
Ja, det är det.
Det är otroligt att jag trodde att du ville ha mitt barn.
- Teddy... - Nu får han en förlikning.
Sen går han fri där ute och du kan ta honom.
- Du har ingen aning... - Om vad?
Att du älskar Daniel?
Att du önskar att barnet var hans? En blind kan se det.
Där kommer de. Äntligen kommer det tårar.
Du kan inte gråta för vårt barn, men när du hör hans namn kommer de.
Stick, då. Spring till honom, Tawney.
Jag klarar inte det här längre, Teddy.
- Jag vill inte... - Vad? Vill du inte vara här längre?
Stick härifrån då. Hela världen är din.
Titta inte bort. Vänd inte bort blicken.
Jag är din hjälte idag. Du får det du vill ha.
Det är vad du har velat från början.
- Du borde tacka mig. - Du måste sluta med det här.
Spring till honom. Ligg med honom.
Ge honom din kropp. Låt honom få gräva sig in i dig.
Våldtäktsmannen, mördaren, killen som...
Killen som vad?
Som älskar dig så som du älskar honom.
Jag klarar inte det här längre, Ted.
Jag är less. Jag är så trött på alltihop.
Det är inte kristet att skilja sig. Det vet jag.
Du kanske har tur, Tawney.
Han kanske dödar dig också.
Stryper dig tills du blir blå.
Så slipper du ditt lidande.
Jag åker.
Gå, då.
Tawney, ring upp mig. Snälla du.
Berätta var du är, så vi kan prata.
- Vad fan? - Tror du att man får ta saker gratis?
Du är tragisk. En patetisk liten slyna.
- Hamnar jag i helvetet, Daniel? - Nej.
- Är jag en dålig människa? - Självfallet inte.
Jag ringde dig, precis som han sa att jag skulle göra.
Jag miste barnet, Daniel.
Jag beklagar.
- Är jag en dålig människa? - Självfallet inte.
Är du en dålig människa?
Ja.
Jag tror inte på det.
Jag vet att du inte gör det.
Vi kan inte vara tillsammans.
Nej.
- Finns det en Gud, Daniel? - Visst.
Jag vill dansa med dig.
Vill du dansa med mig, Daniel?